11329 DAGAR FÖRE NEDSLAGET
Hämta cigaretter.
Vi ger oss av, han somnar snart. Kom, skynda dig.
Mamma. Mamma, snälla du?
- Han är din far! - Deniz! Var är mina cigaretter?
EIGHT DAYS
- Vill du verkligen åka med? - Jag vet inte.
Din familj, då?
Vem vet? De kanske har rätt. Om inte, så är jag ändå hos honom.
Han är ju en knäppgök.
- Ska du gå hem till din pappa? - Aldrig.
Följ med oss, då.
Hör av dig när du har kommit fram till ljuset, okej?
Vi föds ur vatten.
Horus...
...föds också ur vatten.
Vi är Horus.
Vi är ljuset.
Och det finns ingen himmel.
Du har rätt.
Vi ska till himlen.
Jag vill tro som alla de andra, men jag förstår det inte.
Kände du det?
Då behöver du inte förstå.
Vet du? Ibland hänger det inte på hur gammal man blir.
Pepper var lycklig och nöjd eftersom du älskade honom så mycket.
Du tog till och med med honom till Ryssland.
JAG KOMMER ALDRIG ATT GLÖMMA DIG
Hej då, Pepper.
Det kommer att gå bra, Herrmann. Oroa dig inte.
Så länge du är hos mig är allt som det ska.
Min man.
Jag kommer alltid att finnas vid din sida. Alltid.
Är allt bra?
Jag ska mäta livmoderöppningen. Det dröjer ett tag ännu.
Gör Jonas sällskap. Du hör när det är dags.
Det jag sa i går...
Jag var full och svartsjuk.
Du har en fin familj. Det kräver en hel del.
Äkta man, pappa...
Min far var ingen bra far.
Han var...
Han slog ihjäl min mor på min 18-årsdag och gömde sig i Turkiet.
Jag fick begrava henne på egen hand. Var finns rättvisan i det? Va?
Rättvisa hade varit...
...om någon hade slagit in skallen på honom innan han...
Vet du vad? En polis kämpar för lag och ordning.
Men en bra polis kämpar för det som är rätt.
- Bunkern... - Ja, bunkern.
- Susanne... - Ja.
Men den jäveln förtjänar inte Susanne.
Du... Rör dig inte så mycket.
- Hör ni! Vad gör ni? - Du bör inte ha några vapen.
Du har ju kvar ditt fina gevär.
- Vad har du sagt? - Du hörde!
- Lugna dig, Klaus. - Jag är lugn!
- Vi behöver också försvara oss. - Det är mina vapen!
Du är inte chef längre! Vi är de överlevande! Vi!
Din imbecill! Förbannade rövhål!
Försvinn härifrån!
Idiot. Helt otroligt.
Vilka rövhål.
Tidigt på morgonen, 18 timmar innan Horus beräknas slå ner -
- samlades den tyska arméns musikkår på Platz der Republik -
- för att framför Det stora taptot en sista gång.
Hela förbundsregeringen samlades inför det tyska folket.
Hur är det?
Det måste betraktas som en sista försonande gest.
Är du ledsen för att Marion ska få barn?
Nej... Nej.
Man tror alltid...
...att man klarar allt om man bara vill.
Men ibland så gör man allt man bara kan...
...och så lyckas man inte ändå. Det går bara inte.
Tja... Då blir man ledsen.
Som att flyga till Amerika?
Ja, till exempel.
Vad ska bebisen heta?
Vad tycker du om Egon?
- Som morfar. - Ja, som morfar.
Efter skandalerna och oroligheterna som har skakat vårt land -
- har minister Gauler omgående fått lämna sin post.
Ersättare blir hennes mångåriga medarbetare Karl Friedrich Maiwald.
Försök att andas genom smärtan. Ta ett djupt andetag genom näsan.
- Hämta morbror Herrmann. - Han är inte här. Han körde.
Hej. Kan du tala om var din pappa är?
Jag har en överraskning åt honom. Vi är kollegor.
- Hallå? - Meissner.
Sophie är döv. Det har jag ju berättat.
- Vad vill ni? - Din stora skithög!
- Trodde du att du kunde lura mig? - Karl?
- Har ni träffats? Herrmann Meissner. - Hej.
- Från och med i morgon sitter vi... - Patrizia. Det tar inte lång tid.
Kom, vi går in på mitt kontor. Vill ni ha en öl?
Hämta en öl åt vår gäst, älskling.
- Hur kan jag... - Bort från skrivbordet! Tyst!
Jag vill ha platser till hela min familj.
Ni klantade till det. Hur kom journalisten över informationen?
- Ditt kräk! - Ni klantade till det!
Du är minister, du kan lätt sätta oss på listan!
På pappret, kanske. Regeringen existerar inte längre.
Gör det nu, annars kör jag kniven i nyllet på ditt, ditt rövhål!
Hör du det? Eller tror du inte att jag är man nog för det?
Vad har ni för nytta av mig om jag är död?
Och din fru? Din lilla dotter?
Jag är inget monster. Tvinga mig inte att bli ett.
Det är bra så. Tack så mycket.
Jag kan försöka att få in er och er flickvän...
- Fru! Vi har gift oss. - Vad fint. Grattis.
Och min syster, hennes två barn och man. Sex personer totalt.
Vem tror ni att jag är? Det går inte.
Jag dödar er inom fem sekunder. Ni är så gott som död, tro mig.
Okej, okej.
Ni och er flickvän... fru stod på den ursprungliga listan.
Jag kan försöka sätta er på listan igen. Mer kan jag inte göra.
Bra, då gör du det nu.
Ja... Maiwald här.
- Gör det alltid ont att föda barn? - Ja, i de flesta fall.
Även när jag föddes?
Ja.
Med Leonie gick det fort, men du hade inte bråttom ut.
Din pappa var så nervös. Han klämde så hårt om mina händer -
- att jag var rädd för att få blåmärken.
Jag saknar pappa.
Jag saknar honom också.
Kan du hämta några handdukar åt mig? Tack.
Här. Det kan lindra smärtan. Jag har tyvärr inget starkare.
Lugn. Det räcker.
Okej, bra.
Kom igen, lite till.
Jonas, vad bra! Var försiktig bara.
Var är du, Herrmann?
Va? På kongresscentret?
Okej, då ses vi där. Då får du träffa honom för första gången där.
Herrmann har ordnat bunkerplatser.
Jag är ledsen.
Vi hämtar fler handdukar, Jonas. - Vi kommer snart igen.
Susanne... Tack.
- Sätt er i bilen. Nu kör vi. - Nej, jag kör.
Hör du! Jag kör! Hallå!
Jag kör! Öppna dörren!
Nej...! Nej!
- Ge mig era biljetter. - Det finns inga biljetter.
Bara jag kommer in, med mitt pass.
Han körde över barnet!
- Sista chansen! - Vad ska ni göra?
- Det är över nu. - Sluta.
Det här är er minister. Svinet som lurade er på era bunkerplatser!
Nej!
Mördare!
Låt dem inte göra så här mot mig. Jag ber er! Hjälp! Hjälp!
- Susanne! - Vi ska åka till morbror Herrmann.
- Va? Men vi måste ju hjälpa Marion. - Hon klarar sig. Var tyst nu.
- Du kan inte göra så. Nej! - Kom nu, Jonas.
- Kom nu. - Snälla!
- Sätt dig i bilen. - Nej!
Jonas! Nej, Jonas!
Jonas! Vänta, Jonas! Nej, gå härifrån!
Barnet kommer! Öppna dörren!
Snälla?
- Förlåt mig, Marion. - Nej... Rör mig inte!
- Vi ska hjälpa dig. Lugna dig. - Bort med dig!
Det är ingen fara.
Huvudet syns. Jag ser det lilla huvudet.
Krysta ordentligt. Hårdare.
Kom hit, Jonas. Sätt båda händerna här och tryck.
Lite till, lite till... Så, ja. Perfekt.
Nu är han här.
- Se så, se så... - Varför skriker han inte?
Så ska det låta.
Grattis, mamma.
Hej på dig, lille Egon.
Hej, lilla älskling.
Helvete!
Halleluja!
Messias.
Tiden är inne.
Håll varandras händer. Halleluja!
Kasta loss!
Vad är det som händer?
Vad gör vi nu?
Du sa att du kunde rädda oss.
Gud talade till honom. - Eller hur, Robin?
Han talade till mig genom ljuset och vattnet.
Jag tror det.
Har vi inte lidit tillräckligt?
- Säg något. - Ja, gör något.
- Säg något! - Vi vill gå mot ljuset.
- Jag har inte lidit tillräckligt. - Han har inte lidit tillräckligt.
- Är det rätt väg?
- Människan är ett kors. - Ett kors, ja!
Jag måste korsfästas!
Ben?
Var är du? Kom hit nu, din idiot!
Låt honom vara!
- Vad gör du? De dödar dig! - Det måste bli så.
- Jag vill följa med dig... - Och dö?
Men det blir en storartad och vacker död.
- Jag vill inte lämna dig. - Försvinn!
- Nej!
Du har gjort nog med skada.
Robin! Nej!
Lilla igelkott, jag visste att du skulle komma.
Ska vi gå ner i bunkern, då?
Marion, jag kör dig gärna.
Det är jag skyldig dig. Snälla, låt mig köra dig.
Nej, tack.
Vänta.
Här. Ta den.
Lycka till.
- Mamma! - Leonie!
Det är ingen fara, älskling.
Vilken vecka det har varit.
Nu har vi bara varandra. De andra kan dra åt helvete!
Var har jag huvudet? Jag glömde en sak. Jag är snart tillbaka.
Det tar inte lång tid.
Nora? Nora! Sluta med det där. Lägg ner geväret, det är laddat.
- Du dödade honom. Du dödade Ben. - Nej...
Jag dödade inte Ben, det var de andra.
Du förstår inte, lilla igelkott. Tiderna har förändrats.
- Jag måste göra saker som... - Håll käften!
Nora... Nora.
Sluta. Vill du leva i den nya världen utan mamma, pappa och familj?
Stanna där!
Men lilla igelkott... Vi är ju...
...de överlevande.
Var är Susanne?
Var är hon?
Ja... Så, ja.
Bunkern stängs om tio minuter.
Jag upprepar, bunkern stängs om tio minuter.
Släpp mig! Jag ber er, kontrollera det en gång till. Släpp mig!
- Ni står inte på listan. - Det kan inte stämma. Släpp mig!
Snälla ni, släpp mig!
Senast jag gjorde det här var när du var liten.
Ni två är det bästa som har hänt mig.
Kom här, min älskling.
Bunkern stängs om sex minuter.
Jag upprepar, bunkern stängs om sex minuter.
Åh, fy fan.
Bunkern stängs om fyra minuter.
Jag upprepar, bunkern stängs om fyra minuter.
- Ta en öl till, Carsten. - Lägg av nu.
En för Matze. Kom igen, ta en öl.
Vill du inte ha din? Då tar jag den.
Skål! Vi är de överlevande! De överlevande!
Skynda på, kom. Leonie.
Kom.
Skynda er.
- Kom nu. - Gå in.
Pappa? Pappa!
Åh, herregud!
Hej, Susanne.
Vad har hänt?
Och du, då?
Det finns inte plats för mig här.
Han kommer att förklara allt.
Herregud, jag älskar dig så mycket.
Jag är ledsen.
Allt kommer att ordna sig.
Släpp ut mig, släpp ut mig! Snälla!
Jag gjorde ett misstag! Snälla!
Snälla!
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com